Особливості фармакотерапевтичної дії кверцетинвмісного засобу при моделюванні контузії очного яблука середнього ступеня тяжкості - Фесюнова, Галина Степанівна; Родіна, Юлія Миколаївна; Чуднявцева, Наталія Олександрівна; Сотнікова, Олена Петрівна; Цибуляк, Ганна Михайлівна (My University, 2017)
Актуальність. Контузія очного яблука є однією з найбільш складних за своїм патогенезом травм органу зору. Одночасний вплив травми на різні структури ока визначає складну і актуальну проблему стимуляції репаративних процесів, купування запальної реакції. У зв’язку з цим, особливої актуальності набуває пошук ефективних і доступних фармакологічних речовин, ретельне вивчення механізму їх впливу на тканини ока, а також впровадження лікарських засобів, що розширюють можливості консервативного лікування. Мета: вивчити фармакотерапевтичну дію ліпосомального препарату Ліпофлавон при інстиляціях і періокулярних введеннях за умови моделювання контузії очного яблука середнього ступеня тяжкості. Матеріал і методи. Дослідження проводили в віварії ДУ « Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМН України» у повній відповідності з вимогами Комісії з біоетики (протокол № 2 від 02.07.2015 р.) на 9 кроликах породи Шиншила, масою (2,5-3,0) кг, віком 7-8 місяців, що знаходилися в окремих клітках, в стандартних умовах. На 18 очах була нанесена тупа травма середнього ступеня тяжкості (від 2 до 3 Дж) за допомогою спеціального пристрою. Після моделювання контузії кролики були розподілені нарівно на 3 групи: І група – інстиляції і субкон’юнктивальне введення препарату Ліпофлавон кожні 5 діб (3 ін’єкції): ІІ група – інстиляції і введення препарату Ліпофлавон в субтеноновий простір кожні 5 діб (3 ін’єкції); ІІІ група – контрольна патологія (без лікування). Об’єм досліджуваних препаратів при періокулярних введеннях - 1 мл. Інстиляції очних крапель препарату Ліпофлавон здійснювали 4-х разово, щоденно. Для проведення порівняльного аналізу нами використано сумарну кількість балів трьох клінічних показників: посттравматична ін’єкція + стан рогівки + наявність крові в передній камері. Кролі перебували під наглядом від 1 до 30 днів. Результати. Починаючи з 3-го дня з початку лікування відзначалось достовірно більше зниження сумарної посттравматичної реакції (ПТР) у тварин, які отримували субкон’юнктивальні ін’єкції і субтенонове введення (на 1,4 бала і 2,2 бала відповідно у порівнянні з контрольною групою (без лікування), де ПТР склала (7,0±0,4). Через 15 діб після травми в дослідних групах, які отримували лікування ПТР на травмованих очах була відсутня і відзначалася нормалізація всіх клінічних показників, в той час як в контрольній групі залишалася (3,7±0,2) на 15-й день і (3,3±0,2) бала на 30-й день спостереження. Виявлено, що введення препарату Ліпофлавон у субтеноновий простір викликає більше зниження ПТР очей у порівнянні з субкон’юнктивальними ін’єкціями в усі терміни спостереження. В контрольній групі (без лікування) спостерігалися зміни коагуляційного гемостазу у бік гіперкоагуляції, що супроводжувалось збільшенням вмісту фібриногену на 50% через тиждень після відтворення контузії середнього ступеня, скороченням тромбінового часу на 31% та активованого парціального тромбопластинового часу, у середньому на 27% відносно вихідних даних, зберігаючись на цьому рівні і через два тижні спостережень. Встановлено, що лікування препаратом Ліпофлавон супроводжується відсутністю змін показників коагуляційного гемостазу. При вивченні коагуляційної та фібринолітичної активності слізної рідини (СР) в контрольній групі (без лікування) встановлено підвищення коагуляційної активності СР та відсутність змін її фібринолітичної активності відносно вихідних даних на протязі всього терміну спостереження, в середньому, на 33 %. В групах, які отримували лікування Ліпофлавоном, істотних коливань коагуляційної активності СР не спостерігалось, у той час, як фібринолітична активність була вища на 21-24%. Висновок. Встановлено, що при моделюванні контузії очного яблука середнього ступеня тяжкості лікувальне застосування інстиляцій та періокулярних ін’єкцій препарату Ліпофлавон, за клінічними ознаками СПР, впливом на гемостаз, коагуляційну та фібринолітичну активність СР має виразний фармакологічний ефект порівняно з контрольною групою (без лікування).