КУРСИ ПРИЦІЛЬНОЇ ДІОДНОЇ ТРАНССКЛЕРАЛЬНОЇ ЦИКЛОФОТОКОАГУЛЯЦІЇ У ХВОРИХ З БОЛЮЧОЮ НЕОВАСКУЛЯРНОЮ ГЛАУКОМОЮ ДІАБЕТИЧНОГО ГЕНЕЗУ - Гузун, Ольга Володимирівна; Задорожний, Олег Сергійович; Насінник, Ілля Олегович; Шаргі, Ваель; Король, Андрій Ростиславович (My University, 2024)
Актуальність. Транссклеральна (ТСК) циклофотокоагуляція (ЦФК) використовується для зниження внутрішньоочного тиску (ВОТ) у пацієнтів із прогресуючою глаукомою, часто як альтернативна терапія більш інвазивним хірургічним процедурам, таким як трабекулектомія та дренажні пристрої для глаукоми. Враховуючи великі ризики ускладнень інвазивної хірургії, а також доволі часто важкий соматичний стан хворих з некомпенсованим цукровим діабетом, то ЦФК найбільш доцільна методика в лікуванні хворих з болячою неоваскулярною глаукомою (НВГ) діабетичного генезу. Матеріал і методи. Проведено лікування 70 пацієнтів (75 очей), у віці від 31 до 75 років. Больовий синдром зафіксований у 100% хворих. HbA1с склав 7,8±0,98%. Діабет І типу був діагностований у 22 (29%) хворих. Предметний зір до лікування склав 0,06±0,1. ВОТ був в середньому 36,2±4,52 мм рт.ст. при максимальній гіпотензивній терапії: дорзаломід/тимолол, бримонідин (2,8±0,76 препаратів). Пероральний ацетазоламід приймали 68 (97%) хворих. Курс лікування діодним лазером (λ=810 мкм при потужності 1100 мВт (1000-1200) 2 секунди). 54 (72%) хворим проводилася інфрачервона (940 нм) діафаноскопія з транспальпебральним освітленням. Після курсу ТСКК ЦФК режим гіпотензивних препаратів змінювали індивідуально, та додатково призначали очні краплі Бромфенак 0,09% (3 місяці). У пацієнтів з ВОТ ≥ 28 мм рт.ст. через 3 місяці призначали повторний курс ЦФК. Повний успіх ВОТ ≤ 21 мм рт.ст. Результати. Курс ЦФК ліквідував больовий синдром у 100% пацієнтів. Через 3 місяця ВОТ склав 24,3±6,88 мм рт.ст., тому на 30 (40%) очах був виконаний другий курс лікування. ВОТ у цих хворих знизився на 30% до 22,9±4,16 мм рт.ст. Передня панретинальна лазерна коагуляція (ППРЛК) сітківки була виконана на 29 (39%) очах. Максимальна гіпотензивна терапія: дорзаломід/тимолол, бримонідин була знижена до 1,3±0,66 препарату, а пероральний ацетазоламід залишився лише у 11 (16%) хворих. ВОТ знижено на 46% від вихідного рівня через 12 місяців (до 19,5±3,22 мм рт.ст. р=0,000) і повний успіх був досягнутий в 81,3% випадках. Предметний зір після лікування склав 0,08±0,12. Необхідність 2 курсу ЦФК мала значний (р<0,05) зв’язок з вихідними даними HbA1с (rs=0,85), тривалістю діабету (rs=0,6), ВОТ (rs=0,65), ППРЛК (rs=0,28). Висновки. Повторні курси прицільної діодної транссклеральної циклофотокоагуляції у хворих з болючою неоваскулярною глаукомою діабетичного генезу безпечні, ефективно усувають больовий синдром, значно знижують внутрішньоочний тиск (до 19,5 мм рт.ст.), мінімізують ризик ускладнень у віддаленому періоді спостереження, а додаткові процедури підвищують загальну ефективність лікування (у 81,3% випадків) протягом 12 місяців.